Sjukvårdare!
För guds skull ! Sjukvårdare!
Sjukvårdare!
Vad är det?
Varenda jäkel tror sig veta hur ett krig är.
Framför allt såna som aldrig deltagit i nåt.
Vi gillar när det är enkelt:
Goda och onda, hjältar och skurkar.
Det finns alltid gott om båda.
Oftast är de inte de vi tror.
Var är han?
Var är han, var är han?
Mr Bradley?
Hur är det med er, mr B?
-Var är han? -Vem?
Vart tog han vägen? Var är han?
Stanna här. Jag ringer ambulans. Det är ingen fara.
Var är han?
De flesta jag kände skulle aldrig prata om det som hände där borta.
Antagligen för att de fortfarande försöker glömma det.
De tyckte i alla fall inte att de var några hjältar.
De dog utan ära. Ingen hade fotograferat dem.
Bara kamraterna visste vad de hade gjort.
Jag säger deras föräldrar att de dog för sitt land. Vet inte om det stämmer.
Det togs många andra bilder den dan, men inga som nån ville se.
Det man ser och gör i ett krig. . .
Grymheten. . .
. . .är helt ofattbar.
På nåt sätt måste man göra det hela begripligt.
Då behöver man en lättförståelig sanning, och jäkligt få ord.
-Filmen är förstörd. -Kanske inte.
Den här verkar ha klarat sig.
Och om man kan få tag på en bild...
Rätt bild kan avgöra ett helt krig.
Det här måste ni se!
Som Vietnam. Bilden på den sydvietnamesiske officeren-
-som skjuter skallen av den där killen. Pang, bara!
Sen var det kört. Kriget var förlorat.
Vi låtsades bara att det inte var så.
Det togs många andra bilder den dan. lngen av dem betydde nåt.
MARINERNA VINNER HALVA IWO:s CENTRALA LUFTFÄLT
Det låter löjligt, men så var det.
Landet var bankrutt, folk hade tröttnat på kriget...
Herre min skapare, det är Harlon !
Där. Det är din bror som reser den där flaggan.
Man ser ju bara baken.
Det är hans bak. Jag har bytt blöjor på den, så jag vet att det är min son.
Hämta pappa.
Pappa! Mamma säger att Harlons rumpa är i tidningen.
Inte sånt språk, unge man.
Tack.
En enda bild fick, nästan på egen hand, allt att vända.
Den är på framsidan av alla stora tidningar.
Över 200 dagstidningar. Och folk är som galna efter kopior.
Vi kan ha hittat den.
Sjukvårdare!
Jag måste dit. Jag måste, Iggy.
Om han så gärna vill ha hjälp kommer han hit.
Håll käft och kravla hit, din late fan !
Så fort facklan slocknar sticker jag.
-Tänker du lämna mig här?! -Jag är snart tillbaka. Skjut några.
Herregud !
Ingen fara. Rör det inte. Ta bort händerna och titta inte på det.
Luta huvudet tillbaka och se mig i ögonen. Jag ska ta hand om det här.
Du ska få ett förband. Vi ska ta hand om dig och låta dig komma härifrån.
Du kommer klara dig fint.
Såja, låt mig göra det där.
Tryck på det där. Luta huvudet tillbaka.
Andas lugnt. Fortsätt titta på mig.
Hjälp mig.
Hur känns det där?
-Det känns bra. -Bra.
Jag ska hämta en bår och ta dig ner till stranden.
Gå och hjälp nån som är skadad.
Håll ut.
Killen som var här, Ignatowski, vart tog han vägen?
-Du är nog i fel hål. -Nej, han var här! Var fan är han?!
Iggy!
-Iggy! -Håll käft, annars blir vi skjutna!
Iggy!
Jävlar!
Ska vi klättra upp där?
Eller uppför nåt liknande.
-Vart tror ni de skickar oss? -Till öknen, Franklin.
-Det är ju helt ologiskt. -Det är militär psykologi.
Man får alltid träna inför ökenstrider på en vulkan.
Du driver bara med mig.
-Harlon, höger. Se upp för beduiner. -Vad är en beduin?
En kille med en kamel.
Jösses! Då kanske vi ska till öknen, ändå.
Du lutar den åt höger. Tänk om kulan kommer från vänster.
Kulor kommer inte från vänster. Känner du några vänsterhänta japaner?
Det är lika smart som att duscha med skor på. Du vet inte varför du gör så.
-För att jag inte säger det till dig? -Du gör det för att Mike gör det.
Jag ska fråga honom.
-Klipper du hår där hemma? -Ibland.
-Ska du bli frisör? -Nej, jag har bara lärt mig tekniken.
-Men inte på frisörskola? -Nix.
Det är väl aldrig Hayes som vinner?
Jag är oskyldig till Sitting Bulls död, så hämnas inte på mig.
Det var en annan stam. Pimastammen slogs på den vite mannens sida.
-Det var ett smart drag. -Det hade vi ju mycket för.
-Lycka till, killar. -God natt, Lindberg.
Lik. Han klipper håret på lik.
Det visste till och med jag.
-Vilka ska vara med? -Jag är med.
Det måste vara enklare när de ligger still.
De har ju sagt att vi ska para ihop oss två och två.
Och jag tycker att vi skulle bli bra kompisar.
Varför då?
Vi har mycket gemensamt.
-Varför klipper du håret på döda? -Jag ska börja på begravningsbyrå.
Berättar du det för många?
Valde du marinen för att de har snyggaste uniformen?
Varför vara hjälte om man inte ser ut som en?
Knektar.
-Damer. -Skit också!
-Spelar ni bara kort i reservatet? -Hör upp, era sorgliga stackare!
Vi ska öva landstigning imorgon, så nu är det snart dags!
Skaffa giltiga masturbationshandlingar, annars får ni inte följa med.
-Jag har mina. -Jag är försedd.
-Varför har ingen sagt det till mig? -Måste jag upprepa allt för dig?
-Vad då för masturberingshandlingar? -Jag har hört att de börjar ta slut.
Ingen berättar nåt för mig. Tack ska ni ha!
Stick iväg till kvartermästaren. Han kanske har kvar.
-Lämna dina cigg. Jag spelar åt dig. -Tack, Mike.
Kallar han dig idiot, så ta det som en man. Gå inte förrän de är påskrivna.
-Tack. -Ingen orsak.
Vad fan har du gjort med håret?
Du ser ut som ett jäkla lik.
Alltid tre kontaktpunkter med repet.
Nästa fyra över relingen.
Du behöver bara hålla ett öga på killen nedanför dig.
Se hur jag gör.
Ser du? Det är ingen match.
Ett steg i taget och händerna på det vertikala repet.
Ha alltid tre kontaktpunkter med repet.
Bry dig inte om honom, Doc.
Han klarar sig.
Vårt mål-
-är en ful, illaluktande, skitig stenhög vid namn Iwo Jima.
Det betyder "Svavelön", vilket förklarar stanken.
Jag tycker den liknar en bränd fläskkotlett.
Efter 20 dars bombningar kommer det inte finnas ett enda grässtrå på den.
Och den var inte så fin från början. Kapten. . .
Iwo Jima är nio kilometer lång och fyra bred.
Klumpen längst ner är berget Suribachi.
-På era kartor är ön vit. -Inte så mycket av den.
De svarta prickarna är kända fiendeställningar.
Kustförsvarsvapen, dubbellavettage, täckta artilleriställningar-
-skyttevärn, skyttegropar, kulsprute- värn, fortifikationer, jordtäckta värn.
-Jag ser inga förläggningar. -Det stämmer.
Vi vet ännu inte varför. Det här är ingen vanlig ö för dem.
Det är inte Tarawa, Guam, Tinian eller Saipan.
Det är japansk mark. Helig mark.
12 000 japaner på 13 kvadratkilometer. De ger inte upp i första taget.
Vi måste övertyga dem.
28:e går i land vid Green Beach. 8:e lossar vapen och ammunition här.
Kanonerna på Suribachi är största problemet. De når över hela ön.
Vi är levande måltavlor tills vi slår ut dem.
Vi går tvärs över ön och skär halsen av den.
Om vi tar det där berget och deras stora kanoner-
-så förblindar vi dem.
Nu flyger jag in. Följ mig.
Nu ger vi marinsoldaterna nåt att glädjas åt.
Man överbord på babords sida!
Ser ni honom?
Kasta hit en lina!
Hawaii ligger åt det hållet!
Paddla på, Mac. Vi hämtar dig på vägen tillbaka!
Håll ut! De sätter ner en flotte.
-De kommer inte stanna. -Va?
Inga av dem.
De kan de inte.
"Ingen ska lämnas kvar", var visst tomma ord.
-Sir. -Stig på.
Jag har fått göra några ändringar. Jag befordrar dig till sergeant.
-Tack, sir. -Det var så lite.
Men jag har lovat hjälpa mina män igenom detta.
Imiterar du James Cagney? Jag har hört bättre versioner.
Då får jag fortsätta öva.
Du har varit med förr. Du har inget att bevisa.
Du är helt enkelt den bäste överfurir jag har kvar.
Block är bra. Mannarna känner honom. Han kan ta över direkt.
Jag har faktiskt tänkt igenom det. Som sergeant är du längre från kulorna.
Jag har lovat dem det, sir.
Jag lovade ta hem dem till deras mammor. Jag kan inte ljuga mer.
-Hur är det med dina män? -De kommer klara sig bra.
-Förutom Gagnon, kanske. -Vår egen Tyrone Power?
Ja. Han är bra, men gör kanske större nytta lite längre bak.
Jag använder honom som ordonnans.
-Tack, sir. -Stick iväg, nu.
Goda nyheter! Vi är med bland de första vågorna.
Gör ni om det där, vrider jag nacken av er!
Har du nånsin tyckt att nåt är dåliga nyheter?
Vi slipper fira oss ner över båtsidan. Landsättningsbåtar kör oss ända fram.
-Det var faktiskt goda nyheter. -Jag sa ju det.
Vad är det som händer?
Jag ska ta en titt.
Vi går till toppen.
-Jag går med dig. -Kom igen.
Vad i helvete?
-Kom, kom ! -Bakom dig.
Titta!
Vi tar kål på dem ! Vi tar kål på dem, Doc!
Jag blev lovad tio dars bombardemang och nu säger du att jag bara får tre!
Det skiter jag i ! Med färre än tio dar får jag skicka hem mannarna i hinkar!
Ja, jag vet precis varför. För att vartenda högdjur-
-vill släppa av oss här och segla till Japan inför den stora finalen-
-och kunna säga till barnen att just de knep kejsaren.
Ni kan inte åka till Japan förrän vi har intagit den jävla ön !
De små jäklarna har grävt ner sig !
Visst, Jim. Tre dar är helt jävla underbart!
Slipa kniven eller bajonetten?
Jag står över.
-Ska jag slipa kniven eller bajonetten? -Låt mig vara, Iggy!
Ni då? Kniven, bajonetten, spark i röven?
Ska jag slipa din kniv, Doc?
-Det har du redan gjort tre gånger. -Bäst jag kollar att jag gjorde rätt.
Du är bra, du.
-Du, Doc. . . -Ja?
Vifta inte för mycket med väskan. Deras prickskyttar letar efter dem.
De vet att skjuter de en sjukvårdare så dör ett dussin andra soldater.
Där.
-Stäng dörren, för fan ! -Som om det hjälper.
Är det din flickvän, hövding?
Det är säkert en riktigt fin squaw.
Du saknar henne säkert. Och din wigwam.
Välkomna, alla marinsoldater utanför lwo Jima.
Så där gör de med fångar.
Åtminstone med dem som har tur.
Om jag vore som ni kofösare, skulle jag inte vifta med en vit snusnäsduk.
...så långt hemifrån, helt i onödan.
Tänk på era flickor där hemma.
En flicka kan inte stanna hemma varje kväll.
Så vem är hon med ikväll?
Kommer hon låta honom kyssa henne? Tröstar han henne på din begravning?
Den här musiken ska få er att tänka på era flickor därhemma.
Det var allt för ikväll. Vi hörs imorgon.
Alla ute!
Upp på vallen !
-Har du sett andra pluton? -Nej.
Vad det stinker här!
Fort, fort, fort!
Släng ryggsäckarna!
-Behövde ni motion? -100 båtar och han lyckades köra fel !
-Men det var nog bra. Vilken röra! -Varför skjuter de inte?
Det börjar gå mig på nerverna.
De kanske är döda, allihop.
Vad tror du, Doc?
-Är de döda, allihop? -Fortsätt framåt.
Ta med dig sex man. Andra pluton, sätt fart!
Skydd !
Upp på stranden !
Skynda, skynda!
Sjukvårdare!
Du ska få nåt mot smärtan.
Fort, bort från stranden ! Skydd !
Hugg in !
Första platonen ! Kom igen !
Har du flickvän? Vi ska se till att du får träffa henne.
Tryck på det här såret!
-Ser du nåt? -Nej.
Varifrån kommer elden.
Var är de?!
Skjut mot mynningsflammorna!
Grupp tre, sätt fart!
Var är de, sir?
Klockan tio! Kulsprutevärn !
-Jag kan rensa det. -Kör.
Ta de här.
-Nu ! Täckande eld ! -Täck honom !
Jävla skit!
Säkrat!
-Sa du inte att det var säkrat?! -Det var det!
I så fall skjuter de väl inte mot oss.
-Lindberg ! -Ja!
Tänd på!
-Jag täcker dig, Ice! -Låt bli det!
Nog många skjuter redan ! En träff, så blir den här rena fyrverkeripjäsen !
Nu ! Byt eldriktning !
Byt eldriktning !
Vänta på förstärkning !
-Vilken jäkla strid ! -Rena slakten !
Tack och lov! Stridsvagnar! Ordonnans! Se till att de kommer hit!
Fan !
Vi går utan dem. Framåt!
Iggy, lyft på din sida, annars faller han av.
Täck eld !
Kör på!
Jag har goda nyheter.
Kanske för dem som är från Tarawa, för det är dit vi är på väg.
Inte vi. Kapten Severance frågade vilka andra som var med på bilden.
Det var Mike, Doc, Franklin, jag, Hank Hansen. . .
Och så kom jag nyss på att du också var med.
-Jag var inte med. -Klart du var.
Inte Hank heller. Han reste första flaggan. Harlon Block reste den där.
Fan, jag sa till dem att det var Hank. Hur vet du det, om du inte var med?
Du sa väl inte att jag var med? Knip käft om det.
-Det syns att det var nån mer. -Ta nån död.
Det vill de inte ha. De vill skicka hem oss till USA.
Hörde du inte vad jag sa?
-Jag var inte med ! Fattar du det?! -Visst.
Lugna ner dig.
-Jag ska inte åka nånstans. -Nej visst.
-Är du sårad? -Nej, sir.
Rensade du ett helt fiendenäste i bara mässingen?
Ska jag lämna min plats till nån hjälte bör han ha nåt bra att berätta.
Nej, sir.
Njut av det, då. Du är bortglömd före jul.
-Vem är den sjätte mannen? -Jag minns fortfarande inte.
Synd. Jag lovade nämligen majoren att du visste det.
Nu tvivlar man ju på att du själv var en av flaggresarna.
Ingen vill bli gjord till åtlöje-
-så de lär skicka dig direkt tillbaka till fronten.
Sluta larva dig och säg nu för fan vem det är!
Ur vägen ! Ur vägen ! Var är den jäveln?!
Hayes! Pallra dig hit, rödskinn !
Nu verkar jag helt ovetande om vad mina män håller på med !
Du borde inte ha ljugit för mig, Ira. Jag framstår som en idiot.
Vi kommer sakna dig. Lycka till.
Det står om dig i tidningen.
Enligt doktorn skjuts operationen upp. Du ska skickas till fastlandet.
Alla som såg bilden på flaggresningen tänkte att det innebar seger.
Det var allt de ville höra talas om: seger.
Efter några veckor var hälften av männen på bilden döda.
Mrs Hansen ! Visste ni att er son var en hjälte?!
-Är ni stolt över honom? -Vad kan ni berätta om er son?
Men på nåt sätt var det meningsfullt att vara en del av det.
När man såg bilden kunde man tro att deras uppoffring inte var bortkastad.
-Ja, man kunde tro att det är Harlon. -Det är det.
Men deras namn står här. Det är inte han.
Han hade varit i livet, om det inte vore för dig.
Tänk på det när du tittar på bilden av honom, Ed.
Jag måste hem och byta om inför guvernörens bankett och paraden.
Tänk att guvernören kommer hit för att träffa oss!
Jag ska ha blått på mig. Ska ni byta om?
President Roosevelt har avlidit. Han dog av en hjärnblödning.
Det enda vi vet är att presidenten avled i Warm Springs i Georgia.
Vi återkommer varje heltimme.
Hallå? Ja. Självklart.
Nej, det förstår vi. Det vore inte passande.
Här är han. Det här är senatorerna Boyd, Robson. . .
-. . .och Haddigan. -Det här är vicekorpral Ira Hayes.
Trevligt att träffas.
Det är en ära att få träffa dig.
Hur sa?
Känner du inte igen ditt språk? Tog evigheter att lära sig rappakaljan.
Ursäkta, jag har varit borta från reservatet för länge.
-Och nu: hjältarna från lwo Jima! -Det är ni. In med er!
Det var som fan !
Kom in, kom in. Bud Gurber, finansdepartementet.
-Visar du dem runt? -Vi såg en fantastisk basebollmatch.
Förse er själva i baren.
Vi vill att ni ska säga några saker. Framför allt: "köp krigsobligationer".
Resplanen ändras hela tiden. Alla vill träffa er!
Kvinnor skickar strumpbyxor och meddelanden skrivna med läppstift.
Men det nämner vi väl inte för pressen? Ta en drink!
Ni måste ha sett hemska saker! Jag har sett journalfilmerna.
Det var en sjuhelvetes strid, det där!
Så. . .
Ni måste dra in mycket pengar på kort tid. Imorgon blir det Vita huset.
Sen möter ni några hundra snåla kongressledamöter.
Om politiker och skådisar äter middag ihop dör de av ålder innan nån betalar.
Sen blir det New York, Times Square, diverse middagsbjudningar och Chicago.
-Vilka är Gold Star-mödrarna? -De döda flaggresarnas mödrar.
Ni ger varje mor en fana, de säger några ord, och folk lär skita pengar.
-Det blir väldigt gripande. -Men det här är Hank Hansens mor.
Fin kvinna. Hon vet hur nära ni stod varandra. Han skrev om dig i sina brev.
-Hon ser fram emot att träffa dig. -Men Hank var inte med på bilden.
Hur sa?
Hank reste inte den flaggan. Han reste den riktiga flaggan.
"Den riktiga flaggan"? Finns det en sån?
Vi satte upp vår flagga när de tog ner den andra.
Kände du till det här?
Det stod redan i tidningarna och mödrarna hade blivit informerade.
Tjusigt. Det blir jag som får förklara det för 150 miljoner amerikaner.
-Är ni alls med på den jävla bilden?! -Ja, det är vi.
Sex killar reser flaggan på Iwo Jima. Segern är vår. Ni är väl tre av dem?
Det var femte dagen, sir. Striderna fortsatte 35 dagar till.
Reste ni en jävla flagga varje gång ni tog lunch?
-Får jag slå honom? -Skit samma. Ni reste flaggan.
Det är det vi kör på.
Är ni döv?! Det är inte Hank som är med på bilden, utan Harlon.
-Vem fan är Harlon? -Harlon Block.
Det är hans mor som borde vara här.
Jag tycker att det här är rena parodin.
Kampanjen heter: "Det mäktiga sjunde".
Det lät bättre än: "Vi är helt jävla panka, så vi tigger er om pengar".
De senaste fyra kampanjerna drog in för lite, så vi fick trycka fler sedlar.
Fråga vem som helst på Wall Street - dollarn är nästan värdelös.
Ingen vill låna ut mer till oss. Inga skepp byggs.
Inga stridsvagnar byggs. Och inga maskingevär eller handgranater.
Är det parodiskt? Vill du till fronten igen?
Stoppa stenar i fickorna, då. Vi får kasta dem på japanerna.
Och bli inte förvånade om planet inte startar, för att det saknas bränsle.
Våra vänner araberna godtar bara guld. Får vi inte ihop 14 miljarder dollar-
-så är kriget förlorat vid månadens slut. Vi ger japanerna det de vill ha-
-och åker hem. För, som ni vet, de lär fan inte ge upp. 14 miljarder dollar!
De senaste tre kampanjerna drog inte in så mycket tillsammans.
När folk på gatan såg den här bilden fick de nytt hopp.
Själv tycker jag det är en skitbild. Man ser inte ens era ansikten.
Men det den säger är att vi vinner kriget-
-om vi bara gräver djupare i fickorna.
De vill ge oss pengarna. Eller snarare till er.
Men ni vill inte ge dem hopp. Ni vill prata om vissa personer och flaggor.
Ni väljer själva. Om vi erkänner misstaget-
-kommer ingen prata om nåt annat och så var den sagan slut.
Mina herrar.
-Här är de, mr president. -Hej på er!
Kul att träffa er. Det var tydligen en helsikes strid ni var med om.
Ira, du kommer väl från Gila River-reservatet i Arizona?
Ja, mr president.
Som indian är du en mer äkta amerikan än vi andra.
-Ditt folk är väl stolta över dig? -Mycket.
Det ska de vara. - Tack för att ni kom ända hit för att hjälpa oss.
Förut stred ni om ett berg i Stilla havet och nu blir det om ett pengaberg.
-Ni kommer säkert inte svika oss. -Nej, sir.
Bra. Ut och samla in pengar. Det var det, det.
Då tar vi en titt på den berömda bilden.
Tänka sig. Där är ni.
Den här bjuder jag på, grabbar.
Skål för dem som inte kan vara med oss.
Ursäkta, mr Gagnon. . .
Kan vi få er autograf?
Jag verkar stå och dricka med fel hjältar.
Ni är en sån hjälte. Jag känner mig hedrad att vara i er närvaro.
Det stämmer inte.
Skål för professionellt arbete.
Här är de! Ni är killarna på fotografiet, va?
Jag hörde att ni var på tåget. Låt mig få skaka hand med er. John Tennack.
De här killarna är rikemansbarn som inte slagits överhuvudtaget.
Skaka hand med krigshjältarna, pojkar.
-Ni kan bjuda dem på en drink också. -Javisst. Drinkar till soldaterna!
Och du är väl också en av dem? John Tennack från Tennack Homes.
Ta en drink. Här är mitt visitkort.
När du är färdig med att vara berömd ska du höra av dig.
Kan du sälja obligationer kan du sälja hus. Numera levererar man dem klara.
Känner du till prefabricerade hus? Det kommer du göra. Behåll kortet.
-Hör av dig sen. -Det ska jag göra.
Det här tar verkligen priset.
Tänk om Mike och grabbarna kunde se oss nu.
Ja, de skulle inte tro sina ögon.
Harlon !
Franklin !
Kan du tänka dig Franklin. . .
. . . på det här tåget-
-när han äter i restaurangvagnen-
-med silverbestick?
Vi borde inte vara här, Doc.
Ira! Ira!
-Vi hörde att bilden var arrangerad. -Va?
Vi hörde att bilden var arrangerad.
Vi är hur stora som helst, Doc!
Tack.
Tack, flickor!
Här är männen ni har längtat efter att få träffa:
Männen i vitt. . .
Hjältarna från Iwo Jima!
Vicekorpral Rene Gagnon !
Vicekorpral Ira Hayes!
Och sjukvårdskårist John "Doc" Bradley!
Tack.
Tack för att ni visar ert stöd för krigsinsatsen.
Vi vill att ni köper krigsobligationer. Vi kan inte vinna kriget utan er hjälp.
Att vi skulle vara hjältarna från Iwo Jima. . .
Det stämmer inte. Vi gjorde inte så mycket.
Framför allt inte han.
Framför allt inte jag. Jag var bara en ordonnans.
Vi reste en flagga. Stången var tung, så flera stycken behövde hjälpa till.
Nån tog ett fotografi när vi gjorde det.
De riktiga hjältarna dog på den där ön.
Vi uppskattar om ni köper obligationer till deras ära. Tack.
Har du slängt dig på nån granat, Ira? Har du rensat nåt kulsprutevärn?
Jag har åtminstone avfyrat mitt vapen.
Träffade du nåt, eller var du för full då med?
Kom igen, killar.
Sluta! Lägg av.
. . .för oss, och de behöver vår hjälp.
Om ni tänker på saken inser ni nog:
Att köpa krigsobligationer är inte bara rätt sak att göra-
-utan det enda man kan göra.
Ja, kriget har pågått för länge.
Och det har kostat oss alltför många soldaters liv. . .
-Choklad eller jordgubb, sir? -Jordgubb.
Choklad eller jordgubb, sir?
Sätt fart!
Sjukvårdare!
-Var fan är våra stridsvagnar? -De har kört fast. Fortsätt utan dem.
Bra jobb du gör, Rene.
-Var beredda på avmarsch. -Andra pluton, avmarsch !
Framåt, andra pluton !
Idiot!
Sjukvårdare!
Doc!
Stick därifrån, Doc!
Sjukvårdare!
Doc!
Stick därifrån, för fan !
Varsågoda.
Hej, pojkar.
Får jag presentera hjältarna från Iwo Jima!
Sjukvårdskårist John "Doc" Bradley.
Vicekorpral Ira Hayes.
Och vicekorpral Rene Gagnon.
Rene! Han är min pojkvän !
-Vem fan är det? -Vet inte.
Är det din flickvän, Rene?
Vad heter du, raring?
Vilken snygging !
Nu går vi till en bar.
Le, pojkar.
Vad tycker du om turnén, Doc?
Var bor du? Det kan du glömma.
Kom igen, ett till.
Det här är sjukvårdskårist John Bradley, senatorn.
Trevligt att träffa er. Vi uppskattar det ni gjort och gör.
-Tack, sir. -Ingen orsak.
Det här är kapten White.
-Överste Johns. -Vi är stolta över er.
Generalmajor Green.
Vicekorpral Ira Hayes.
Du använde visst tomahawk mot japanerna. Stämmer det, hövding?
-Nej, sir. -Säg det ändå. Den historien är bättre.
John? Jag heter Madeline Evelley. Jag känner igen dig från alla bilder.
Jag är Hanks mamma.
Trevligt att träffa er. Hank talade mycket om er.
-Det här är vicekorpral Rene Gagnon. -Trevligt att träffa dig.
-Tack för allt. -Ingen orsak.
Ira, det här är mrs Strank, Mikes mamma.
När jag fick telegrammet. . . Jag vet inte vad jag vill säga. . .
Att veta att han var med dig den där dan. . . Och att se honom på bilden. . .
Konstigt nog gör det att det känns bättre.
-Visst är det dumt? -Nej då.
Hur står det till? Tack så mycket.
Vi är Illinois största möbelåterförsäljare.
-Jag ser till att han ringer. -Tack.
-Är du Rene? -Ja, ma'am.
Jag är Franklins mor.
Jag känner mig hedrad.
Jag heter Pauline. Jag är Renes flickvän.
Skulle du vilja. . .?
Det stod att det där är Hank.
Men jag vet faktiskt inte.
Är det inte hemskt av en mor att inte känna igen sin egen son?
Men visst är det han?
Det gick fort och med allt ståhej så är det svårt att minnas vem som stod var.
Men. . .
Ja, jag tror att det var där han stod. Det är Hank.
Tack. Ursäkta mig.
Jag beklagar sorgen.
Ursäkta oss.
Ta med honom ut.
Jag heter Pauline. Trevligt att träffas.
Han var den bäste marinsoldat jag nånsin känt.
Tack.
Men herregud !
-Jag mår bra. -Säkert. Du kommer klanta till det.
Du kommer paja allt för oss.
-Jag hjälper honom. -Gå och lägg dig, Ira.
Mike? Ser du det där?
-Mike! -Jävlar! Kom igen !
Han har ihjäl mig !
-Tror du att de fick allihop, Doc? -Va?
De skjuter inte på oss. Vi kanske dödade allihop.
-Eller så väntar de tills vi klättrar. -Tredje pluton ! Vi ska uppför kullen.
-Bara vi? -Ja.
Tredje pluton, sätt fart!
-Får jag hänga med? -Gå längst fram och plåta mitt ansikte.
-Det är din röv jag ska göra berömd. -Det går bra, det med.
Löjtnant, sätt upp den här om ni kommer ända upp.
Lugn, Iggy. De skjuter aldrig på första gruppen.
När vi signalerar till de andra att det är fritt fram-
-så skjuter de allihop när de är på väg upp.
Om de inte vill statuera exempel och avskräcka de andra.
-Du snackar så mycket skit, Hank. -Jaså?
Herregud !
Skönt att det där inte är vi.
Jag sa ju det.
Boots, se till att de sprider ut sig.
Formera igelkott!
Hank, hitta en stång.
Vi ska sätta upp den här flaggan.
Försiktigt. . .
Här borta.
Har du den?
Lindberg.
Vem har rep?
-Ge mig nåt. Bra. -Funkar det?
Kom igen, killar.
Lite till. . .
Det var som fan ! Kolla!
Vilken syn !
Skydd !
Täck med den där .30: n.
-Ungefär 20 meter ner, Hank. -Ser ni dem?!
Ser du dem, Boots?!
20 meter ner!
Fortsätt den täckande elden !
Ser ni dem, grupp 2?!
-Ge mig handgranater! -Jag ser dem !
-Ser du dem? -Till höger!
-Täck mig ! -Försiktigt, Iggy.
Säkrat!
Då så, killar. . .
Vem vill bli berömd?
Ja, sir. Genast, sir. - Fan !
Strank! De vill ha en telefonledning till toppen.
Och de valde oss. - Kom, andra pluton !
Dags för lite motion.
Kom igen, upp med er!
-Fan också. -Hoppas den funkar, min får du inte.
Ta en bild på Forrestal !
-Jag vet inte vems idé det var. -Den var i alla fall strålande.
Jag vill ha flaggan. Det där innebär att vi har en marinkår i 500 år till.
Jag vill ha flaggan !
Ja, sir. Ingen annan får röra den. Ni kan lita på mig.
Den flaggan tillhör männen i den här bataljonen !
Dog våra män här på ön, så att han kan överlämna en flagga till nån politiker?
Han är helt jävla galen !
Ta hit flaggan. Och ersätt den med en annan.
Gagnon !
Kom hit.
Tjenare, killar.
Du missade en snygg bild, Joe.
Det är en sån dag idag.
-Hej, Mike. -Vilken utsikt, löjtnant!
Löjtnant!
Kaptenen säger att han vill ha flaggan.
-Vill han ha den här flaggan? -Ja, sir.
-Vi satte ju precis upp fanskapet! -Ja, sir.
-Råder det flaggbrist? -Ni ska sätta upp den här istället.
Mike!
-Sätter du upp den här? -Ja, sir.
Vi behöver en stång.
Ta ner flaggan, pojkar.
Order från kapten.
Ni hörde vad han sa.
-Så där. -Jösses, vad tungt!
Vänta. Vi sätter på den här.
-Vilken utsikt! -Det kan man lugnt säga.
-Är jag i vägen? -Nej då.
Kan du hjälpa till, Doc?
Här kommer den.
Är ni med?
Blev det bra?
Vet inte. Jag önskar jag hade fått med deras ansikten.
Ingen märkte att vi reste den andra flaggan.
Alla såg bilden och tolkade den som de ville.
Men din pappa och de andra visste vad de hade gjort och inte gjort.
När alla ens vänner dör. . .
. . .är det svårt nog att kallas hjälte för att ha räddat nåns liv.
Men för att sätta upp en stång?
Ni kan inte mena allvar!
Många duktiga människor har jobbat länge med det där.
Vänta tills ikväll när den är rätt upplyst. Då ser den bättre ut.
Belysningen släcks, strålkastarna tänds och ni får er signal.
Ni rusar uppför den här grejen, reser flaggan, ler och vinkar. Ja, ni vet.
-Ska vi resa flaggan på papier-maché? -Sån är underhållningsbranschen.
Försök stå som ni stod då. Låtsas som om de andra tre killarna är med.
De döda killarna.
Ja.
-Visst, inga problem. -Bra.
-Var ska vi tänka oss att Hank står? -Hur sa?
Han var ju inte med. Det är svårt att lämna en plats för honom.
Du vet var han var. Du pekade ut honom för hans mor.
Det här är löjligt! Jag reste flaggan en gång och tänker inte göra om det.
Hayes. . .
Hayes!
Kom tillbaka, annars får du en anmälan. Hayes!
Gör ditt jobb, för fan !
Släpp mig !
Kom an, då!
Han är med mig ! Han är med mig !
Han är med mig. - Ställ ner stolen, Ira!
-Ira! -Sätt ner stolen.
Säg åt dem att släppa batongerna!
De är poliser. De ska ha batonger. Du ska inte vifta med en stol på gatan.
-Lugna ner dig, grabben. -Ser ni affischen? Det där är han.
-Är det han? -Ja, sir. Har ni läst tidningarna?
En till jävla hjälte. Kan du ta med honom härifrån?
Ställ ner den jävla stolen, så går vi härifrån.
-Var det du som började? -Han vägrade servera mig !
Vi får inte servera indianer.
Till Soldier Field.
Hörde du? Vad fan är det?
-Jag har ingen aning. -Håll ögonen öppna.
Det verkar komma där uppifrån.
De använder handgranater.
De tar livet av sig.
Nu går vi, Ira. Kom.
Tack och lov! - Så du ser ut, hövding !
Du hittade honom.
Var han tvungen att välja just idag?!
Vandegrift och en massa höjdare är här.
-Kan du gå? -Ja, sir.
Se till att han kommer upp, res flaggan och ramla inte ner.
Sätt på honom kläderna. Jag försöker förhala så länge jag kan.
Och nu: hjältarna från lwo Jima!
Skydd !
Harlon !
Harlon ! Se till att komma i position med eldgruppen !
O'Hare!
Första eldgrupp!
Browningen på andra sidan !
Täckande eld !
Jackson, gå vänster med din grupp!
Vänsterflanken, vänsterflanken !
Franklin och Gust, kontrollera!
Raska på!
-Vi fick dem ! -Säkrat!
Vilken jävla upplevelse. . .
Framåt!
Eld upphör! Det är mina män ni träffar!
Ni träffar. . .
Ge mig en annan radio!
Mike!
-Var är Doc? -Sjukvårdare!
Oj, jäklar!
Hur är hans andning? Flytta på dig, Harlon !
Hör du oss, Mike?
Det är ingen fara.
Kom igen, Mike.
Hör du oss, Mike?
Jag hämtar en bår, så bär vi ner honom.
Sjukvårdare!
Hank!
Doc! De hade ihjäl mig.
Harlon !
Doc. . .
De hade ihjäl mig.
Håll ut, Harlon !
Franklin !
-Franklin. . . -Det är ingen fara med mig, Ira.
-Vart tog han vägen?! -Vem?
-Han som var här! Ignatowski ! -Du är nog i fel hål.
Det är jag inte alls! Han var här! Var fan är han?
Iggy!
-Iggy! -Håll käft! Annars blir vi skjutna.
Iggy!
Kan man få upp den?
Iggy!
Är du där nere, Iggy?!
Iggy!
Ser inte vem det är, men det är en av våra grabbar. Jag fick gå ut och spy.
Se vad de gjorde med den stackars saten.
Hur mår du? Låt det komma.
Tar de inte fram kosingen nu gör de det aldrig.
Han är ju full, för helsike!
Jäkla indianer!
Kom, så går vi hem med dig.
TILLÄGNAT FÖRSVARETS MÄN OCH KVINNOR
Jag har hört mig för. Jag är inte korkad.
Han har varit full hela tiden och gjort bort sig.
Han kvävde nästan kvinnan vid ceremonin med sitt snyftande.
De är ditt ansvar!
-Ja, sir. -Han får oss att se ut som idioter.
Han ville faktiskt aldrig följa med. Vi fick tvinga honom av båten.
-Han vill vara med sitt förband. -Vilket då? De är döda allihop!
Hedrar han dem genom att vara full och kräkas?
Visst, om det är det han vill, så skickar vi tillbaka honom.
Han är en skam för uniformen !
Ja, sir.
Jag gör det.
Ja, men det är bra. Det är ju det jag vill.
Det var en bra sak. . .
. . .att samla in pengar, som vi så väl behöver.
Men. . .
Jag klarar inte att de kallar mig hjälte.
Jag försökte bara undvika att bli skjuten.
Vissa saker jag såg-
-och saker som jag gjorde. . .
Det var inget att vara stolt över.
Mike. . .
Mike var en hjälte.
Träffade du honom?
Nej.
Den bäste marinsoldat jag nånsin träffat.
Jag tror att om Mike satt här och inte du-
-så skulle han ha sagt samma sak om sig själv.
Att han inte var en hjälte.
Kanske det.
Han var en bra kille.
Men han skulle nog skämmas för mig-
-om han såg hurdan jag är.
Tror du jag kan få träffa mamma innan de skickar iväg mig?
Tror du de låter mig göra det?
Tyvärr inte.
Vi har väl nåt att berätta för barnen. . . Ligg lågt.
Lycka till !
Jag kan ha sett honom en gång efter dess. Det var sex, sju år efter kriget.
Jag var försäljare då och var på väg västerut, tvärs över Texas.
Jag hade bråttom, för jag ville komma hem snabbt sen.
Jag såg en kille som liftade. Och för ett ögonblick-
-trodde jag att det var han.
Jag har alltid ångrat att jag inte stannade, men jag hade bråttom.
Och han var indian. Vi sa till pressen att Ira insisterade på-
-att åka tillbaka och strida med sitt förband. Det var åtminstone delvis sant
Men nåt annat fick alla rubriker.
Vi har förlovat oss.
Ursäkta mig, älskling.
Doc! Har du tid ett ögonblick?
-Javisst. -Vi ses vid bilen.
-Hörde du att jag ska gifta mig? -Ja. Vad roligt!
Hon vill det och hon har ju väntat på mig så länge.
Hon är inte van vid sånt här, men det är en bra flicka.
Ni blir säkert väldigt lyckliga.
-Vill du vara min best man? -Jag?
Vill du inte fråga nån kompis hemifrån?
Jag hade inte så många. Och de som inte gick ut i kriget. . .
Det är svårt att ens prata med dem.
Jag vet vad du menar.
-Det vore en ära. -Tack.
Bäst jag hämtar henne, innan hon säger att jag ska bli vd för General Motors.
Grattis! Du är en lyckans ost, Rene.
Jag kunde inte klaga. Pressen älskade dem och folk köpte fler obligationer.
Turnén fortsatte med bara Rene och din pappa.
De riktiga hjältarna är de som inte kom hem från Iwo Jima.
De som dog på Iwo Jima och på andra platser.
Hedra dem genom att köpa obligationer och genom att hjälpa oss vinna kriget.
Tack.
Stad efter stad - jag trodde aldrig det skulle ta slut.
Och ett rykte om att bilden var arrangerad började cirkulera.
Din pappa sa att om han hade vetat att nån fotograferade skulle han ha smitit.
Var den arrangerad?
Stämmer det att bilden var arrangerad?
Jag minns när din far blev skjuten.
Folk där hemma såg bilden-
-och tänkte att det var över när vi hade intagit Suribachi.
Om det ändå hade varit så. . . Vi satt i alla fall i en rävsax. . .
Granatkastare, artillerield. . .
Vi besköts från alla håll.
Och vi hör nån ropa "sjukvårdare skadad !".
Sjukvårdare skadad !
Blodet sprutade ur hans hals och Doc gjorde vad han kunde.
Den andre sjukvårdaren ser på honom...
Han vet vad det innebär att bli skjuten i halsen.
Han vet att han är döende. Det ser man. Men ändå...
Hans ögon bönfaller Doc att rädda hans liv.
Och Doc kan inte göra det.
-Gick det bra, Doc? -Ja, ingen fara med mig.
-Ja, säkert. . . -Det är ingen fara.
-Ligg still. Jag ska hämta en bår. -Okej.
Sjukvårdare!
För guds skull ! Sjukvårdare!
Sjukvårdare?
Få se.
Det är inte så farligt. Du kommer klara dig. Titta på mig.
Det tog en halvtimme att hitta din pappa. Han kunde ha förblött.
Vi har en bröstskada. Det behöver tryck.
Tack.
Många veteraner berättar att de inte velat lämna kamraterna när de sårats.
Oftast ljuger de. Man hittar på vad som helst för att komma därifrån.
Men visst händer det.
Man får känslan av att man sviker dem.
Jag såg precis det i din pappas ansikte.
Nog ville han åka därifrån, alltid. Han hade sett nog.
Men han ville inte lämna oss.
Han var en jäkligt bra man, din pappa.
Ja.
Medan vi var där på stranden hörde vi ett mäktigt rytande. Vi tittade upp. . .
Det var den första av tusentals landningar på lwo Jima.
-Det var värst! -Ja. . .
Där ser man.
-Jag går tillbaka igen. -Lycka till.
Den där ön räddade många liv.
Många liv.
Jag vet inte vad jag ska berätta mer...
Efter turnén blev pappa äntligen opererad.
När han till slut kom hem var kriget slut.
Det första han gjorde var att fria till mamma.
lra försökte gå vidare i livet och lägga allt det där bakom sig.
Tack för att jag fick komma.
Det är en ära-
-att stå här inför ett så starkt folk.
I och med kriget kommer de vita förstå oss indianer bättre.
Det kommer att bli en bättre värld.
Men livet hade annat i beredskap för honom.
Du är väl han, va? Hjälten?
Jättebra! Se så, barn. Nu ska vi ta kort.
Jättebra, jättebra. Säg "omelett".
Jättebra! Tack så mycket.
Det där är en hjälte, ungar.
Hördu. . .
. . . hjälten. . . Lyft korgen åt mig. Jag orkar inte.
Rene försökte utnyttja jobberbjudanden han fått under turnén.
G-a-g-n-o-n. Just det.
Det uttalas "Rene".
-Jag ringde faktiskt i förra veckan. -Ja. Mr Gagnon.
Jag lämnade meddelandet till mr Tennack. Han ringer säkert.
Jaha. Tack då.
Men han var inte intressant längre. Han sökte till och med jobb som polis.
De sa att han saknade kvalifikationer.
Han jobbade först i fabrik med Pauline-
-men var sen vaktmästare resten av livet.
Men lra. . .
Du har besök, Ira.
lra förblev rubrikernas man.
lngen vet varför, men en dag gav han sig helt sonika av.
Han gick och liftade över 200 mil, från Arizona till Texas.
Harlon Blocks far arbetade ute på fälten.
Hans fru Belle hade lämnat honom när de fick veta att Harlon hade dött.
Hon förlät honom aldrig för att han låtit hennes son gå ut i kriget.
Och lra berättade sanningen för honom.
Att det var hans son som reste flaggan med dem...
Att det var hans son på bilden.
Sen gick han bara därifrån.
Flaggresandet betydde inget för honom-
-men han kände på sig att det skulle betyda mycket för dem.
Tack för att du ringde.
Precis som Belle hade vetat hela tiden.
När pressen fick veta, berättade de för Hanks mor att det inte var hennes son.
Sista gången de alla sågs-
-var vid avtäckningen av marinkårens minnesmärke.
Trots att Hank reste den första flaggan var hans föräldrar inte bjudna.
Ira.
Det var kul att se dig, Ira.
Vilken staty, va?
Kort därefter hittade man lra. . .
l tidningarna stod att han frusit ihjäl. lngen obduktion ägde rum.
En morgon vid ungefär samma tid satte sig far i bilen-
-och sa till mor att han hade ett ärende.
Han körde till en stad på andra sidan Wisconsin, där lggys mor bodde.
Hon hade försökt ta reda på hur lggy hade dött, men ingen ville säga det.
Jag vet inte vad han sa, men jag kan nästan lova att det inte var sanningen.
Mamma frågade ibland vad som bekymrade honom-
-men han berättade det aldrig.
Varje år, när Memorial Day närmade sig-
-brukade pressen ringa och be om en intervju med min far.
Nej, tyvärr. Han är och fiskar i Kanada.
Vi hade instruerats att alltid säga samma sak.
Tack.
När ägaren dog köpte far begravnings- byrån där han jobbat sen hemkomsten.
Under resten av sitt liv skötte han firman och tog hand om familjen.
Han talade aldrig om kriget. Han berättade aldrig nåt alls.
Jag hörde dessa berättelser först efter att han hade dött.
Var är han? Herregud !
Han är inte här, pappa. Han dog.
-Vem? Vem dog? -Iggy.
Iggy. . . Jösses!
Stackars Iggy. Jag hade inte tänkt på honom på många år.
Hur kände du till honom?
Du ropade efter honom när du föll ihop.
Jag ropade inte efter Iggy.
Det var dig jag ville få tag på.
Jag ville. . .
Jag ville be om förlåtelse för att jag inte varit en bättre far.
Jag borde ha talat mer med dig.
Jag. . .
Förlåt.
"Förlåt"?
Jag kunde inte ha haft en bättre far.
Har jag berättat att vi fick bada?
Nej.
När vi hade rest flaggan och hade tagit oss nerför berget-
-fick vi bada.
Det var så lustigt. . . Efter alla hårda strider-
-hoppade vi omkring i vattnet som små barn.
Det är så jag minns Iggy nu.
Jag kom fram till att han hade rätt. Hjältar kanske inte existerar.
Det kanske bara finns människor som pappa.
Jag insåg till slut varför de inte ville kallas hjältar.
Hjältar är nåt vi skapar, nåt vi behöver.
Det är ett sätt att förstå nåt som är snudd på obegripligt:
Hur de kunde offra så mycket för oss.
Men pappa och de andra... Riskerna de tog och skadorna de tillfogades...
De gjorde det för sina kamrater.
De må ha slagits för sitt land, men de dog för sina vänner.
För mannen framför dem, för mannen bredvid dem.
Om vi verkligen vill hedra dessa män-
-bör vi minnas dem som de verkligen var.
Som pappa mindes dem.
Kom nu, Doc!
TILL PHYLLIS OCH BUMMY
23 FEBRUARI 1945 OLD GLORY RESTES HÄR
AV MEDLEMMAR FRÅN 2:a BATTALJONEN
28:e REGEMENTET 5:e MARINDIVISIONEN